Нормативно-правовий і практичний виміри академічної кваліфікації науково-педагогічних працівників (на прикладі сфери юридичної освіти) - Міхневич, Людмила Володимирівна; Шимон, Світлана Іванівна (Український політико-правовий дискурс, 2025)
Метою цієї статті є розробка наукової проблеми трактування поняття академічної кваліфікації викладача закладу вищої освіти, розкриття її змісту, розширення рамок її тлумачення в контексті вимоги про відповідність академічної кваліфікації науково-педагогічного працівника освітнім компонентам, які він забезпечує, а також предмету діяльності та профілю кафедри. Для досягнення зазначеної мети використано традиційні методи наукового пошуку, як загальнонаукові, так і спеціально-юридичні. Вибір методів відповідає специфіці проблеми, яка розглядається: системний метод, метод аналізу та синтезу; формально-логічний; метод контент-аналізу; формально-юридичний; порівняльний та ін. У праці розглядаються питання про структуру та правове значення окремих складників академічної кваліфікації науково-педагогічних працівників. Проблема розкривається на прикладах освітньої і професійної кваліфікації викладачів закладів вищої освіти, які здійснюють підготовку здобувачів зі спеціальності 081 «Право» (D8 «Право»). Автори аналізують структуру академічної кваліфікації науково-педагогічного працівника та в результаті доводять, що освітня кваліфікація науково-педагогічного працівника відображається у документах про його освіту, науковий ступінь; тоді як вчене звання професора, доцента (старшого дослідника) належить до характеристик не освітньої, а професійної кваліфікації. В актах законодавства про освіту академічна освітня та професійна кваліфікація науково-педагогічного працівника визначена як критерій відповідності освітнім тим компонентам, які він забезпечує; Закон України «Про вищу освіту» для окремих випадків, зокрема для посади завідувача кафедри визначає освітню та професійну кваліфікацію як критерій відповідності науково-педагогічного працівника профілю кафедри, тобто та передумову для зайняття відповідної посади. У структурі професійної кваліфікації виокремлено дві групи нормативно закріплених показників: сталий показник (відомості про вчене звання, яке засвідчує наявність показників професійної активності, досягнутих на момент його присвоєння) та динамічні показники (постійно оновлювані показники наукової та іншої професійної активності за результатами п’яти років, які передують моменту вимірювання). Доведено, що в нормативно-правових актах, які регулюють питання про відповідність академічної кваліфікації науково-педагогічного працівника освітнім компонентам, які він забезпечує, а також про відповідність академічної кваліфікації профілю кафедри пріоритет визнано саме за освітньою кваліфікацією, відсутність якої може бути компенсована показниками професійної кваліфікації