Правове регулювання оплати праці в умовах дистанційної роботи: виклики та перспективи вдосконалення - Боднар, Володимир Андрійович; Симів, Юлія Володимирівна; Остапенко, Леонід Олексійович (Український політико-правовий дискурс, 2025)
В умовах інтенсивної глобалізації та повсюдної цифровізації економічних процесів, дистанційний формат трудової діяльності утвердився як невід’ємний компонент сучасних трудових відносин в Україні. Стрімке зростання популярності такого способу організації праці, особливо в період воєнного стану та постпандемійного відновлення, висунуло на передній план нагальну потребу вдосконалення правового регулювання питань оплати праці працівників, які виконують свої трудові функції поза межами традиційного робочого місця. На основі Конституції України, Кодексу законів про працю та інших нормативних актів, а також з урахуванням міжнародного досвіду, формується нова правова база, спрямована на забезпечення справедливої винагороди за працю в умовах віддаленої зайнятості. Наукова робота досліджує специфічні аспекти правового регулювання системи оплати праці дистанційних працівників у сучасній Україні. У дослідженні здійснено глибокий аналіз актуальних викликів, що зумовлені недостатньою адаптованістю чинного трудового законодавства до унікальних особливостей дистанційної форми роботи. Зокрема, детально розглянуто проблеми, пов’язані з ефективним та об’єктивним обліком фактично відпрацьованого робочого часу, розробкою та впровадженням адекватних критеріїв оцінки продуктивності праці дистанційних співробітників, а також із забезпеченням безумовного дотримання встановлених строків та повноти виплати заробітної плати. Особливу увагу в межах дослідження приділено складним питанням адміністрування податку на доходи фізичних осіб, військового збору та нарахування єдиного соціального внеску в контексті виконання працівниками трудових обов’язків у віддаленому режимі, включаючи випадки роботи з-за кордону для українських роботодавців, що породжує ризики подвійного оподаткування та потребує чіткого нормативного врегулювання. Результати дослідження вказують на необхідність внесення змін до КЗпП щодо фіксації робочого часу, компенсації витрат, пов’язаних з дистанційною роботою, та розробки типових трудових договорів. Наголошено на важливості впровадження електронних систем обліку та контролю, а також на підвищенні правової обізнаності сторін трудових відносин.