Інформаційні системи для управління цифровою спадщиною та їхня інтеграція у правові процеси - Люшенко, Дмитро Ігорович; Шарафан Родiон Володимирович; Туголуков, Олександр Євгенович (Український політико-правовий дискурс, 2025)
Для забезпечення охорони та збереження цифрової спадщини важливим є правове регулювання використання інформаційних систем для її управління. Метою наукового дослідження є аналіз практики застосування інформаційних систем для управління цифровою спадщиною, визначення нормативно-правового регулювання їхньої діяльності та розроблення пропозицій щодо інтеграції інформаційних систем управління цифровою спадщиною у правові процеси. Для досягнення цієї мети використано такі методи наукового дослідження: емпіричний метод сприяв отриманню необхідних даних для вивчення сутності та змісту поняття цифрової спадщини та її управління; метод спостереження забезпечив опрацювання показників для визначення інформаційних систем, що застосовуються для управління цифровою спадщиною; для застосування власної правової позиції щодо інтеграції інформаційних систем управління цифровою спадщиною у правових процесах використано спеціально-юридичних метод. Виявлено три практики визначення поняття «цифрова спадщина» та «цифрова культурна спадщина», зокрема акцентовано на подвійному розумінні поняття «управління цифровою спадщиною». Показано, що наявні в Україні інформаційно-телекомунікаційні системи щодо управління цифровою спадщиною впроваджуються передусім в контексті збереження усіх її видів. Правовою підставою для використання інформаційних систем з управління цифровою спадщиною є як положення національного законодавства, що визначає напрями створення, охорони та збереження цифрових ресурсів, що є змістом цифрової спадщини, положення актів міжнародного права, визнаних Україною як обов’язкові, так і рішення суб’єктів про оптимізацію процесів управління цифровою спадщиною, що знаходиться в їхньому управлінні. Зазначено, що поняття «цифрова спадщина», «управління цифровою спадщиною», «цифрова культурна спадщина» потребують нормативного врегулювання, зокрема наголошено на важливості визначення у законодавстві переліку об’єктів цифрової спадщини, що підлягають охороні з боку держави, територіальних громад, фізичних та юридичних осіб. З метою удосконалення законодавства у сфері управління цифровою спадщиною пропонується: розробити єдині вимоги до програмно-технічних комплексів та інформаційно-телекомунікаційних систем для оцифрування культурної спадщини, оскільки наразі у кожній зі сфер застосовуються власні програмні рішення; законодавчо врегулювати коло користувачів інформаційних систем для управління цифровою спадщиною, їхні повноваження щодо управління нею під час оцифрування; законодавчо врегулювати питання відкритого доступу до цифрової спадщини, що міститься в електронних системах України та ЄС з обмеженням такого доступу для суб’єктів держави-агресора; урегулювати питання майнових прав на цифрову спадщину та інформаційно-телекомунікаційні системи з управління цифровою спадщиною, що створені фізичними, юридичними особами, державою чи територіальними громадами.