Теоретичні питання правового регулювання та перспективи використання штучного інтелекту в Україні при проведенні медичних досліджень - Саінчин, Олександр Сергійович; Роша, Лариса Григорівна; Гринько, Дмитро Юрійович (Український політико-правовий дискурс, 2025)
Технології штучного інтелекту присутні як у повсякденному, так і професійному житті, знаходять застосування в різних сферах, але на даний момент в чинному законодавстві України немає чіткого правового визначення та правового регулювання, відповідальність за використання штучного інтелекту не має нормативного закріплення. Наразі в Україні регулювання комп’ютерної програми прирівнюється до літературного твору, тому рекомендується правове регулювання штучного інтелекту с точки зору норм цивільного права України. Немає чіткого шляху впровадження та інтеграції генеративного штучного інтелекту в наданні медичних послуг. Метою дослідження було порівняння зарубіжних та вітчизняних засад правового регулювання застосування штучного інтелекту, дослідження ефективності застосування та перспективи подальшого впровадження штучного інтелекту у медичних (патогістологічних) дослідженнях шляхом аналізу сучасних наукових публікацій. Пошук проводився у пошуковій системі Google (https://www.google.com.ua/), базі даних Національної медичної бібліотеки США (https://www.ncbi.nlm.nih.gov/), базі даних PubMed (https://pubmed.ncbi.nlm.nih.gov), платформа медичної літератури ScienceDirect (https://sciencedirect.com/) та Elsevier (https://www.elsevier.com/). Всього опрацьовано 115 публікацій, з них відібрано 69, що стосуються історичних та правових аспектів використання штучного інтелекту, дослідження щодо результатів впровадження цифрової патології, штучного інтелекту у патології та цитоморфології. Патологія покладається на розпізнавання мікроскопічних морфологічних особливостей, аналіз зображень відіграє вирішальну роль, дозволяючи ідентифікувати, категоризувати та охарактеризувати типи тканин, клітин та їх зміни. Традиційні методи патології вимагають багато часу та чутливі до варіабельності між спостерігачами. Оцифровка патогістологічних зображень шляхом об’єктивних і ефективних методів комп’ютерного аналізу надала додаткові інструменти для швидшої, якіснішої та точної діагностики. Доведено ефективне використання штучного інтелекту в діагностиці окремих новоутворень, оцінці молекулярного підтипу раку молочної залози, цитологічному дослідженні сечі відповідно до Паризької системи, визначенні балів за Глісоном раку простати, оцінці експресії PD-L1 в пухлинах, при цьому нівелюється проблема мінливості оцінок патологів. Штучний інтелект може компенсувати нестачу персоналу, знизити навантаження лікаря, запобігати вигоранню. Залишається питанням, як штучний інтелект допоможе зі складною гістоморфологічною диференційною діагностикою в майбутньому та як вирішити вплив нерепрезентативних навчальних даних, проблеми конфіденційності даних, крихкість роботи алгоритму та зменшити частоту помилок. Дослідники наголошують на незамінній ролі експертів-людей у синтезі зображень, клінічних даних і досвіду для складних завдань гістопатологічної діагностики.