Засоби посилення інформаційної безпеки України шляхом створення нових креативних комунікаційних форматів: проєкт «Антидеза» - Петрів, Тарас Іванович (Український політико-правовий дискурс, 2025)
Стаття спрямована на подолання наукової прогалини у дослідженнях інформаційної безпеки, де креативні комунікаційні формати здебільшого розглядаються як допоміжні медіаосвітні інструменти, а не як самостійний механізм когнітивного захисту. Метою дослідження є теоретико-прикладне обґрунтування їх ролі як структурного елементу системи інформаційної безпеки та стратегічних комунікацій в умовах повномасштабної війни і системного застосування дезінформації. Методологія поєднує системний, структурно-функціональний, інституційний та комунікаційний підходи. Використано якісний аналіз медіаконтенту, порівняльне узагальнення проєктних практик і інтерпретацію діалогічних форматів як інструментів когнітивного впливу. Аналітична рамка дослідження зосереджена на взаємозв’язку між формою подання інформації, механізмами сприйняття та формуванням стійкості до маніпуляцій. Доведено, що креативні комунікаційні формати виконують не лише інформативну, а й превентивну функцію, формуючи у аудиторії внутрішні механізми критичної верифікації інформації. Вони забезпечують перехід від реактивної логіки спростування фейків до проактивного моделювання когнітивних «фільтрів», що знижують сприйнятливість до маніпулятивних наративів. На прикладі проєктних практик діалогічного та дискусійного типу встановлено їх здатність поєднувати журналістські стандарти, експертну аналітику й просвітницькі наративи, підвищуючи рівень довіри, контекстуалізації та рефлексивного медіаспоживання. Уперше запропоновано інтерпретацію креативних комунікаційних форматів як інструментів превентивного когнітивного впливу у структурі інформаційної безпеки. Розроблено аналітичну рамку, що дозволяє розглядати їх як складову архітектури стратегічних комунікацій, а не лише просвітницькі медіапрактики. Інтеграція креативних форматів у систему інформаційної безпеки сприяє формуванню довготривалої інформаційної стійкості суспільства. Подальші дослідження мають бути зосереджені на емпіричному вимірюванні їх ефективності та розробленні індикаторів когнітивного впливу.