Міжнародно-правова охорона природних оселищ - Іванська, Ірина Андріївна (Український політико-правовий дискурс, 2026)
Метою статті є дослідження становлення та розвитку міжнародно-правової охорони природних оселищ, а також визначення її сучасного стану та перспектив удосконалення в умовах посилення глобальних екологічних викликів і розвитку екосистемного підходу в міжнародному екологічному праві. Окрему увагу приділено аналізу трансформації підходів до охорони природи – від фрагментарного захисту окремих видів до комплексного регулювання природних оселищ як ключового елементу збереження біорізноманіття. Методологічну основу дослідження становлять загальнонаукові та спеціально-юридичні методи пізнання, зокрема системний, формально-юридичний, порівняльно-правовий і функціональний методи. Їх застосування дало змогу комплексно дослідити положення універсальних і регіональних міжнародних договорів, акти органів міжнародних організацій, а також практику імплементації міжнародно-правових зобов’язань державами у сфері охорони природних оселищ. Наукова новизна дослідження полягає в узагальненні еволюції міжнародно-правового регулювання охорони природних оселищ як самостійного об’єкта правового захисту, а також у виявленні та систематизації тенденції переходу від видоорієнтованого підходу до цілісної екосистемної моделі охорони природи. Додатково обґрунтовано посилення ролі оселищного підходу як базового елементу сучасної архітектури міжнародного екологічного права. У висновках підкреслено, що сучасне міжнародне право поступово формує комплексну систему охорони природних оселищ, однак її ефективність і результативність залишаються обмеженими через рамковий характер значної частини міжнародно-правових актів, фрагментарність регулювання та недостатню узгодженість імплементаційних механізмів. Обґрунтовано необхідність подальшого посилення інституційних та правових механізмів реалізації міжнародних зобов’язань, розвитку екосистемного підходу як універсальної моделі охорони природи, а також підвищення рівня юридичної обов’язковості та контрольованості міжнародно-правових норм у цій сфері.