Альянс лиходіїв: військово-політичний союз РФ і КНДР супроти України як змова проти Заходу і загроза світовій безпеці - Гай-Нижник, Павло (Український політико-правовий дискурс, 2026)
Сучасний характер зв’язків між КНДР та Росією можна визначити як повноцінний військово-політичний альянс, який остаточно оформився у 2024–2025 роках на тлі війни в Україні, міжнародної ізоляції обох режимів та за умов транформації світової системи безпеки. Основними рисами цих відносин є: військова співпраця та взаємна оборона (у червні 2024 року сторони підписали фундаментальний документ – Договір про стратегічне партнерство, який містить пункт про негайну військову допомогу у разі агресії проти однієї з країн); постачання озброєння (КНДР стала ключовим постачальником боєприпасів для РФ, зокрема артилерійських снарядів, балістичних ракет та іншого озброєння); участь військ КНДР у російсько-українській війні (у другій половині 2024 року було зафіксовано відправку тисяч північнокорейських військовослужбовців до Росії для безпосередньої участі в бойових діях супроти України). Крім того держави встановили геополітичний бартер через обмін технологіями). Відносини будуються на взаємовигідному обміні «ресурси в обмін на технології»: з боку РФ КНДР отримує від Москви продовольство, паливо та, що найважливіше, критичні технології для модернізації свого підводного флоту, ракетних систем та авіації; з боку КНДР Росія отримує «гарматне м’ясо» та величезні запаси радянських калібрів зброї, що дозволяє їй продовжувати війну на виснаження. Дипломатична та ідеологічна єдність стали підмурівком до створення альянсу: Пхеньян послідовно підтримує РФ на міжнародних майданчиках (зокрема в ООН), виправдовуючи російську агресію та визнаючи анексовані українські території; обидві країни позиціонують свій союз як противагу «західному імперіалізму» та США, що зближує їх ідеологічно як «держав-вигнанців (ізгоїв)». При цьому присутня окрема завуальована роль Китаю, що формує тріаду авторитарних режимів у формуванні антизахідної вісі: Пекін зберігає певну дистанцію та висловлює занепокоєння «непрозорим характером» цієї військової співпраці, залишаючись головним патроном КНДР. Доведено, що головна геополітична та геостратегічна мета альянсу між РФ, КНР і КНДР полягає у створенні альтернативного центру сили для системного протистояння Заходу (насамперед США) та перегляду наявного світового порядку.