Міжнародно-правові стандарти захисту екологічних прав людини в контексті європейської інтеграції - Сівак, Володимир Михайлович; Дуліна, Оксана Василівна; Сліпенюк, Василь Володимирович (Український політико-правовий дискурс, 2026)
У статті досліджено міжнародно-правові стандарти захисту екологічних прав людини та особливості їх імплементації в національне законодавство України в умовах європейської інтеграції. Актуальність теми зумовлена посиленням екологічних загроз, спричинених збройною агресією Російської Федерації, а також необхідністю гармонізації українського екологічного права з acquis Європейського Союзу та положеннями Орхуської конвенції. Метою дослідження є комплексний аналіз міжнародних і європейських підходів до забезпечення екологічних прав людини, визначення проблем їх реалізації в Україні та обґрунтування напрямів удосконалення правового та інституційного механізму їх захисту. Методологічну основу дослідження становлять загальнонаукові та спеціально-юридичні методи пізнання, зокрема системно-структурний метод, порівняльно-правовий аналіз, формально-юридичний метод, а також метод узагальнення та правового моделювання. Застосування зазначених методів дозволило розкрити зміст міжнародно-правових стандартів екологічних прав людини, проаналізувати стан національного законодавства України та окреслити напрями його вдосконалення відповідно до європейських вимог. У результаті дослідження встановлено, що в Україні сформовано розгалужену нормативно-правову базу у сфері охорони довкілля та забезпечення екологічних прав громадян, однак існуючі механізми їх реалізації потребують подальшого посилення. Виявлено, що ключовими міжнародними орієнтирами для розвитку національної системи є положення Орхуської конвенції, екологічне право Європейського Союзу та цілі Європейського зеленого курсу. Обґрунтовано необхідність удосконалення інституційного механізму захисту екологічних прав шляхом посилення ролі органів місцевого самоврядування, розвитку екологічної юстиції, впровадження цифрових інструментів доступу до екологічної інформації та формування інститутів громадського контролю. Висновки свідчать, що ефективна імплементація міжнародно-правових стандартів у сфері екологічних прав людини є визначальним чинником євроінтеграційного розвитку України. Запропоновані у статті підходи спрямовані на розвиток концепції «екологічної демократії», як комплексного механізму забезпечення доступу до екологічної інформації, участі громадськості у прийнятті рішень, доступу до правосуддя та екологічної освіти. Реалізація цих положень сприятиме підвищенню ефективності державної екологічної політики та наближенню національного законодавства до стандартів ЄС.