Правове регулювання свободи руху капіталу між Україною та ЄС - Стрілець, Богдан Васильович (Український політико-правовий дискурс, 2025)
Мета статті полягає у дослідженні правового регулювання свободи руху капіталу між Україною та Європейським Союзом (далі – ЄС), а також визначенні ключових викликів та перспектив у цій сфері. Аналізуються положення Угоди про асоціацію між Україною та ЄС, що закріплюють зобов’язання України щодо забезпечення вільного руху капіталу та платежів. Окрему увагу приділено проблемі імплементації актів права ЄС в українське законодавство та впливу воєнного стану на лібералізацію руху капіталу. Методи. Автором було використано, зокрема, формально-юридичний та діалектичний методи в контексті дослідження свободи руху капіталу як правового явища та її взаємозв’язку з іншими правовими явищами, процесами та інститутами. Застосовано системно-структурний метод та метод системного аналізу для оцінки ефективності механізмів правового регулювання руху капіталу в Україні. Результати дослідження свідчать про значний вплив правових зобов’язань України перед ЄС на реформування національного законодавства у сфері руху капіталу. Визначено, що неспровокована і невиправдана повномасштабна збройна агресія РФ значно уповільнила процеси валютної лібералізації та фінансової інтеграції, однак Національний банк України реалізує поетапну стратегію пом’якшення валютних обмежень відповідно до Дорожньої карти поступового зняття валютних обмежень. Досліджено перспективи гармонізації вітчизняного законодавства з Регламентом (ЄС) 2023/1114 Європейського Парламенту та Ради від 31 травня 2023 року про ринки криптоактивів, що є важливим аспектом майбутньої інтеграції України до внутрішнього ринку ЄС. У висновках акцентовано увагу на необхідності удосконалення національної нормативно-правової бази, зокрема щодо криптовалютного ринку та оподаткування віртуальних активів. Рекомендовано забезпечити відповідність законодавчих ініціатив України нормам Регламенту (ЄС) 2023/1114 Європейського Парламенту та Ради від 31 травня 2023 року та посилити інституційну спроможність регуляторних органів для ефективної імплементації acquis ЄС у сфері руху капіталу. Зазначено, що досвід України може слугувати унікальним прикладом для країн, які одночасно проходять процес євроінтеграції та перебувають у кризових умовах, оскільки наша держава демонструє баланс між валютною стабільністю (яка забезпечується обмеженнями) та поступовою фінансовою лібералізацією.