Геополітичне суперництво КНР, США та Європейського союзу за вплив у країнах Азії та Африки - Гринчишин, Оксана Мирославівна; Семенчук, Сергій Олександрович (Український політико-правовий дискурс, 2025)
Сучасний геополітичний ландшафт Азії та Африки характеризується щораз вищою конкуренцією між Китаєм, США та Європейським Союзом, що зумовлено прагненням цих акторів зміцнити свій політичний, економічний та культурний вплив у стратегічно важливих регіонах. Посилення глобальної багатополярності, зміна розстановки сил на світовій арені, наслідки пандемії COVID-19 та посилення конкуренції за ресурси та ринки зумовлюють актуальність дослідження порівняльного аналізу підходів і стратегій цих ключових геополітичних гравців. Мета. Метою дослідження є всебічний аналіз сучасних стратегій КНР, США та Європейського Союзу щодо впливу на країни Азії та Африки, з виявленням основних інструментів і механізмів реалізації цього впливу, оцінюванням їх ефективності та наслідків для політичної стабільності, економічного розвитку та безпеки країн-об’єктів, а також визначенням ключових викликів і ризиків у контексті геополітичної конкуренції. Методи. У дослідженні використано комплексний підхід, що поєднує методи порівняльного аналізу, структурно-функціональний метод для вивчення інструментів і механізмів реалізації впливу, контент-аналіз наукових і аналітичних джерел, а також елементи системного підходу для інтеграції результатів аналізу. Результати. Дослідження показало, що кожен із глобальних акторів формує власну стратегію, орієнтовану на специфічні пріоритети: Китай акцентує на економічних та інфраструктурних проєктах, США – на просуванні демократичних інститутів і безпеці, ЄС – на сталому розвитку та правах людини. Основними інструментами реалізації впливу є інвестиції, кредити, гранти, військове співробітництво, культурна та освітня дипломатія. Порівняльний аналіз ефективності підходів виявив як переваги, так і ризики кожної стратегії, серед яких – боргова залежність від КНР, конфліктність і надмірна орієнтація на власні інтереси США, а також обмеженість впливу ЄС через бюрократичні бар’єри. Визначено ключові виклики для країн-реципієнтів: загроза політичної нестабільності, економічна залежність, мілітаризація та вплив зовнішніх моделей управління на локальні системи. Висновки. У дослідженні підкреслено необхідність комплексного та зваженого підходу для країн Азії та Африки у взаємодії з глобальними акторами для мінімізації ризиків і використання переваг від зовнішньої допомоги та співпраці. Перспективи подальших досліджень пов’язані з поглибленим аналізом взаємодії регіональних і глобальних гравців, дослідженням впливу локальних політичних, економічних і культурних чинників на сприйняття та ефективність стратегій, а також із розробленням сценаріїв для сталого розвитку та зміцнення політичної стабільності в умовах багатополярності.