Трансформаційні процеси нормотворення у міжнародному праві: досвід війни російської федерації проти України - Полуніна, Лілія Валентинівна; Тараненко, Микола Миколайович; Товпига, Ліна Миколаївна (Український політико-правовий дискурс, 2025)
Системні порушення рф та іншими державами міжнародного права актуалізують необхідність впровадження нових правових та політичних ініціатив, спрямованих на інтеграцію глобальних механізмів безпеки. Метою статті є дослідження трансформаційних процесів у сфері нормотворення в міжнародному праві, які були спричинені та пришвидшені агресією рф проти України та визначенню перспективних напрямків вдосконалення механізмів нормотворення у міжнародному праві, враховуючи проактивну роль України у формуванні нових правових стандартів. Методи. У дослідженні застосовано системний, структурно-функціональний метод та метод правового прогнозування для вивчення трансформаційних процесів у сфері нормотворення у міжнародному праві на досвіді війни рф проти України. Результати. Встановлено, що війна рф проти України стала каталізатором змін у системі міжнародного правотворення. Зокрема, посилилася роль прецедентного права, резолюцій міжнародних організацій і міждержавних практик. Виявлено тенденцію до перегляду та актуалізації концепцій державного імунітету, інститутів універсальної юрисдикції, механізмів притягнення до відповідальності за міжнародні злочини. Воєнні дії рф проти України прискорили зміну моделі реагування на кризові ситуації в глобальній безпеці від статичного застосування правил до адаптованої розробки міжнародно-правових стандартів, сформованих нагальними гуманітарними та безпековими реаліями. Підкреслено важливість нових ініціатив, таких як створення Спеціального трибуналу щодо злочину агресії проти України. Висновки. Досвід війни проти України виявив серйозні прогалини у чинній системі міжнародного нормотворення, що потребують комплексного оновлення як змісту, так і процедур створення міжнародно-правових норм. Водночас це відкрило нові можливості для удосконалення міжнародного правового порядку, зокрема, через посилення ролі суб’єктів, які раніше мали обмежений вплив на міжнародне правотворення. У перспективі міжнародне право потребує адаптивної моделі нормотворення, яка здатна оперативно реагувати на масштабні порушення норм і принципів міжнародного права та ефективно забезпечувати відповідальність за їх порушення.