Оптимізація трудового законодавства в умовах воєнного стану - Шевченко, Віталій Валерійович (Український політико-правовий дискурс, 2025)
Безпрецедентні виклики, що постали перед системою трудових відносин України в умовах воєнного стану – масове переміщення населення, мобілізаційні процеси, знищення підприємств і трансформація ринку праці – потребують нових підходів до правового регулювання трудових відносин, які б забезпечували баланс між захистом працівників і гнучкістю дій роботодавців. Метою дослідження є узагальнення наукових підходів до регулювання трудових відносин у період воєнного стану, виявлення правових колізій між спеціальним і загальним трудовим законодавством, а також обґрунтування напрямів його оптимізації для підвищення ефективності правозастосовної практики. Методологічну основу дослідження становлять порівняльно-правовий, системно-структурний, формально-юридичний та аналітичний методи, що дозволили комплексно оцінити зміни в законодавстві, наукові позиції вітчизняних авторів і практику реалізації норм трудового права в умовах війни. У результаті встановлено, що попри гнучкість, надану Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», чинне законодавство залишається фрагментарним і містить низку колізій, які ускладнюють його практичне застосування. Виявлено дисбаланс між нормами трудового, адміністративного та військового законодавства, що призводить до неоднозначного тлумачення правового статусу окремих категорій працівників у воєнний час. Проаналізована судова практика засвідчує наявність різнотлумачень щодо правомірності призупинення трудових договорів, умов їх відновлення та відшкодування середнього заробітку за час вимушеного простою. У роботі запропоновано напрями удосконалення трудового законодавства, зокрема шляхом упорядкування спеціальних норм у межах окремого кодексу, посилення ролі профспілкових інститутів у період воєнного стану та адаптації трудових гарантій до стандартів ЄС. Це дозволить забезпечити стабільність правового регулювання, підвищити рівень соціальної захищеності працівників та узгодити українську модель трудового права з європейськими принципами справедливості, гідності й соціальної відповідальності.