Розвиток валютної інтеграції в межах регіональних об’єднань: міжнародно-правові аспекти - Шереметьєва, Ольга Юріївна; Снігур, Вікторія Василівна (Український політико-правовий дискурс, 2025)
Актуальність дослідження зумовлена зростанням ролі валютної інтеграції як ключового чинника формування глобальної валютно-фінансової системи та забезпечення економічної стабільності у світі. В умовах посилення процесів регіоналізації міжнародних економічних відносин валютна інтеграція постає не лише економічним, а й міжнародно-правовим явищем, що потребує комплексного аналізу. Мета статті полягає в тому, щоб на підставі комплексного дослідження розвитку валютної інтеграції в межах регіональних об’єднань, виявити закономірності її еволюції та охарактеризувати окремі складові міжнародно-правових механізмів, які регламентують функціонування валютних союзів у різних регіонах світу. Методологія дослідження ґрунтується на використанні системно-історичного, порівняльно-правового, аналітичного та формально-юридичного методів, що дозволило простежити розвиток валютної інтеграції від античних монетних союзів до сучасних наднаціональних валютних систем. Джерельну базу становлять міжнародні договори, нормативно-правові акти регіональних об’єднань, документи міжнародних валютно-фінансових інституцій та наукові праці провідних дослідників. Результати дослідження засвідчують, що валютна інтеграція розвивалася поетапно: від створення локальних монетних союзів у Давній Греції та середньовічній Європі до формування повноцінних валютних союзів XIX–XX ст., та сучасних найвищих форм інтеграції – економічного та валютного союзу. Особливого розвитку процес набув у межах Європейського Союзу, де інституціоналізація Європейського центрального банку та запровадження євро стали взірцем глибокої валютної інтеграції, заснованої на міжнародно-правових принципах Маастрихтського договору. Проаналізовано досвід валютних союзів Західної Африки, зокрема трансформацію франка КФА у валюту Еко, що символізує прагнення до економічної самостійності країн африканського континенту, а також тенденції валютної інтеграції в Азійсько-Тихоокеанському регіоні у межах ініціативи АСЕАН+3. Розкрито роль Міжнародного валютного фонду, Банку міжнародних розрахунків та Світового банку у створенні правової основи міжнародної валютної співпраці. Встановлено, що валютна інтеграція сприяє зниженню транзакційних витрат, зміцненню регіональних ринків капіталу, зменшенню впливу валютних ризиків на результати зовнішньоекономічної діяльності та підвищенню конкурентоспроможності національних економік, але водночас супроводжується обмеженням валютного суверенітету держав, а також можливостей держав стимулювати розвиток національної економіки за допомогою валютно-фінансових засобів. У висновках підкреслено, що валютна інтеграція є складним багаторівневим процесом, у якому поєднуються економічні вигоди з політико-правовими викликами. Вона ґрунтується на балансі між національними інтересами та потребою у спільному міжнародно-правовому регулюванні валютно-фінансових процесів. Міжнародно-правові аспекти цього явища передбачають формування системи наднаціональних норм і механізмів координації, здатних забезпечити стабільність і передбачуваність регіональних валютних систем. Подальші дослідження доцільно спрямувати на порівняльний аналіз ефективності міжнародно-правових механізмів, що регламентують функціонування валютних союзів у різних регіонах світу, та визначення перспектив участі України у регіональних і глобальних валютно-фінансових ініціативах.