Трансформація концепції державного суверенітету в умовах європейської інтеграції як проблема сучасної теорії політики та філософії права - Лисенко, Олександр Миколайович (Український політико-правовий дискурс, 2026)
Метою статті є комплексний аналіз змін у розумінні державного суверенітету під впливом європейських інтеграційних процесів та визначення їх значення для розвитку сучасної політичної теорії і філософії права. В статті приділено увагу теоретичним підходам до переосмислення класичних моделей державної влади, а також формуванню нових інтерпретацій суверенітету в умовах багаторівневого політичного управління. Методи. Методологічну основу дослідження становлять загальнонаукові та спеціально-наукові методи пізнання. Використано системний, порівняльно-правовий, історико-правовий та інституційний методи. Системний підхід дозволив дослідити державну владу як складну політико-правову систему, що функціонує у взаємодії з наднаціональними інституціями. Порівняльний аналіз було застосовано для виявлення особливостей співвідношення національного правопорядку та наднаціонального регулювання у межах європейських інтеграційних структур. Інституційний метод нам дозволив дослідити роль політичних та правових механізмів Європейського Союзу у формуванні нових форм реалізації владних повноважень. Результати. У ході дослідження було встановлено, що сучасні інтеграційні процеси зумовлюють поступову трансформацію класичного розуміння державної влади як абсолютної та неподільної. У межах європейського інтеграційного простору ми спостерігаємо як формується складна система багаторівневого управління, у якій владні повноваження розподіляються між національними та наднаціональними інституціями, що сприяє виникненню нових теоретичних підходів до розуміння політичної автономії держав, зокрема поділеної компетенції, функціонального делегування повноважень та мережевої взаємодії політичних інститутів. Встановлено, що інтеграційні механізми не ліквідують державну автономію, а змінюють форми її реалізації через інституційну взаємодію та правову координацію політичних рішень; сучасні інтеграційні процеси формують новы моделы політичної взаємозалежності, що поєднують елементи національного самоврядування і наднаціонального регулювання. Висновки. У результаті дослідження обґрунтовано, що сучасна політична та правова теорія поступово переходить від традиційного уявлення про абсолютну владу держави до більш гнучких моделей організації політичної влади. Інтеграційні процеси в Європі формують новий тип політичної взаємодії, у межах якого державна автономія реалізується через участь у спільних інституційних механізмах. Отримані результати можуть бути використані для подальших досліджень політичної інтеграції та вдосконалення національної правової політики у контексті європейських інтеграційних процесів.