Особливості правового регулювання використання лісових ресурсів - Барабаш, А. Г. (Український політико-правовий дискурс, 2026)
У статті досліджуються теоретико-правові та нормативні засади регулювання використання лісових ресурсів в Україні. Метою статті є аналіз особливостей правового регулювання використання лісових ресурсів як механізму нормативного впливу. Методологічну основу дослідження становлять діалектичний, системно-структурний, порівняльно-правовий, функціональний методи, а також метод узагальнення. Багаторівневий характер нормативного регулювання – від законів до підзаконних нормативно-правових актів – актуалізує питання співвідношення їх регулятивної ролі та структури механізму правового впливу у відповідній сфері. У роботі обґрунтовано публічно-правовий характер правового регулювання використання лісових ресурсів, зумовлений екологічною значущістю лісів та необхідністю забезпечення пріоритету публічних інтересів у процесі природокористування. Визначено, що засади використання лісових ресурсів встановлюються на рівні закону відповідно до принципу верховенства закону та гарантують стабільність основних правил здійснення відповідної діяльності. Окремим напрямом законодавчого регулювання визначено превентивний підхід, який проявляється у запровадженні процедур оцінювального та дозвільного характеру з метою запобігання негативному впливу на довкілля до початку провадження діяльності. Доведено комплексний характер правового регулювання використання лісових ресурсів, що передбачає взаємодію норм лісового, екологічного, цивільного, аграрного, водного законодавства та законодавства про тваринний світ. Після аналізу законодавчого рівня обґрунтовано значення підзаконного нормативного регулювання, в межах якого формується процедурний механізм реалізації права спеціального використання лісових ресурсів. Підзаконні акти забезпечують гнучкість і адаптивність правового регулювання, оперативне реагування на зміни у сфері природокористування, а також сприяють єдності правозастосування як умові однакового розуміння та реалізації правових норм на всій території держави. Зроблено висновок про багаторівневий і функціонально диференційований характер системи правового регулювання використання лісових ресурсів.